Христо Смирненски
Разговор със Свети Василия без масраф, т.е. по безжичния телеграф

chitanka.info

— Добро утро, старче свети,

моя поздрав приемете!

И да дойдем на въпроса:

Лойд Джордж мир кат не прие,

ще ли тръгне по-добре

клекналата вече кранта

на нещастната антанта?

— Лойд Джордж иска като Грей

малко да се понагрей

на пожара отдалече,

но ще се опърли вече.

— Ами байчо Николай

ще ли може да дотрай,

или вече ще омекне

и за да му поолекне,

ще остави Цариград?

— То магарешкий инат,

знаеш ти, че много трае,

но дърво щом прииграе!…

— Ами клетия сеньор

Ще ли види скоро зор!

Гледам нещо че очаква

и почна да се оплаква.

Ех, под ред… това се знай!

И към него ще играй.

Той да чака и се сгуша

по-дълбокичко в ботуша.

— А мосю Поанкаре

ще ли вече разбере

занапред какво го чака

и да свие веч байрака?

Или още иска той

да яде за Джона бой?

— Как? Мосю Поанкаре ли?

Мътните са веч го взели.

— Петър с Мали Напольон

ще ли мести своя трон?

Или в Корфу ще остане

да царува, както лани?

Той сега си е добре,

има царство на море

и в дворец сред кипариси

мирно тихичко седи си!

Ами Мери с своя мъж

Букурещ тъй изведнъж

как напуснаха двамина

и бегаха в тая зима?

Как е той и как е тя,

как прекарват те сега

и за днеска накъде са?

— Ту към Киев, ту в Одеса!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.